© anoXmous @ https://thepiratebay.se/user/Zen_Bud
FÖR TJUGO ÅR SEDAN
Varför är jag här?
- Du fixar det ändå. - Det är inte mitt sätt.
Du vet hur jag ser på maktmissbruk.
Makt korrumperar... Jag vet, Charles.
- När ska du sluta föreläsa? - När du börjar lyssna.
- Du är här för att jag behöver dig. - Vi ska väl inte åka hem till alla?
Den här är speciell.
- Vilken vacker skola. - Ja, broschyren är fin.
Men Jean, då? Hennes sjukdom?
- Tror ni att er dotter är sjuk? - Vi bör nog prata med henne.
Givetvis.
Jean! Kan du komma ner?
Vi lämnar er i fred.
Det är fult att läsa andras tankar.
- Trodde du att du var unik? - Vi är mutanter. Vi är som du.
Verkligen? Det tvivlar jag på.
lnte illa...
Din kraft är starkare än du anar. Kan du kontrollera den kraften?
Eller ska den kontrollera dig?
FÖR TlO ÅR SEDAN
Warren? Är allt som det ska?
- Vad sysslar du med? - lnget. Jag är strax klar.
- Öppna dörren. - Ett ögonblick!
Öppna dörren!
Släpp in mig! Öppna!
- Herregud! lnte du. - Förlåt, pappa.
EN lNTE ALLTFÖR AVLÄGSEN FRAMTlD
Världen går under och ni sitter bara där. Kom igen!
Bobby!
Tack, Kitty.
- Vi kommer att dö här. - De är inte redo, Storm.
- Logan! - Jaga inte upp dig.
Det var min sista cigarr.
- Den närmar sig! - Fortsätt framåt!
Tin Man. Kom hit! Hur är kastarmen?
- Vi jobbar som ett team. - Lycka till. Kasta mig.
Låt bli, Logan!
Lektionen är slut.
Colossus... Snyggt kast.
Simulering fullbordad.
- Vad var det där? - En krigsövning.
Du kan inte ändra reglerna. Jag försökte lära dem nåt.
- Vi skulle försvara oss. - Och då anfaller man.
- Det är ingen lek. - Det trodde jag.
Jag vickar bara. Snacka med Scott.
- Scott! - Jean...
- Är allt som det ska? - lngen fara.
Du undviker mig.
Om jag rör min kille dör han. l övrigt mår jag toppen.
- Har jag nånsin klagat? - Killar tänker bara på en sak.
Scott, de letade efter dig.
- Jag fick hoppa in. - Jag bad dig inte.
Professorn bad mig. Jag är bara på genomresa.
Hör här...
- Jag vet hur det känns. När Jean dog... - Låt bli!
Det är dags att gå vidare.
Alla läker inte lika snabbt som du.
DEPARTEMENTET FÖR MUTATlONSFRÅGOR
''SClENTlFlC AMERlCAN'' - ATT SPÅRA MUTATlONER
Herr minister...
- Mötet har börjat. - Tack.
- Herr president... - Slå dig ner, Hank.
Vi har spårat Magneto.
Han har setts i Lissabon, Genève och Montreal.
Han försvann över gränsen, men vi fick ett tröstpris.
Hon bröt sig in på FDA.
- Hon har imiterat Trask. - Ja, hon kan göra det.
lnte längre. Vi har henne.
- Hon kommer rymma. - Vi har nya fängelser.
Var är Magneto? Raven?
Raven, jag ställde en fråga.
- Jag lystrar inte till mitt slavnamn. - Är inte Raven ditt riktiga namn?
Eller har du övergett din familj?
Min familj försökte döda mig, din patetiska köttskalle.
Okej, Mystique - var är han?
Han är här.
- Det är ingen lek. Svara mig. - Vill du inte leka med mig?
Nu får det vara nog! Var är Magneto?
Vill du veta var han är?
Homo sapiens.
Det här provocerar Magneto, men det ger oss en hållhake.
- Jag kan inte förhandla med dem. - Var det inte därför jag tillsattes?
- Det gäller nåt annat. - Det hon stal från FDA.
JlMMY ALlAS LEECH
Min skapare...
- Fungerar det? - Vi tror det.
- lnser ni effekten bland mutanterna? - Ja, därför behöver vi din diplomati.
När en person erhåller en kraft bör den användas på rätt sätt.
Ska den tjäna ett högre syfte eller användas destruktivt?
Vi måste alla fråga oss det. Varför? För vi är mutanter.
För synska är det ett problem.
När bör vi använda vår kraft och när missbrukar vi den?
Enligt Einstein har moral inget med övermänsklighet att göra.
Einstein var inte mutant - så vitt vi vet.
Vi har en fallstudie. - Jones.
Den här mannen föddes utan hjärnfunktioner.
Organ och nervsystem fungerar, men han saknar medvetande.
Säg att vi ger honom en cancersjuks medvetande.
Hur avgör vi vad som är etiskt...
Professorn?
Vi fortsätter i morgon. Ni kan gå.
Det skulle bli soligt.
Förlåt.
Man behöver inte vara synsk för att förstå att nåt besvärar dig.
Magneto är på flykt, vi har en mutant i kabinettet och en förstående president.
Vi har fortfarande fiender. Jag måste skydda eleverna.
- Vi kan inte vara elever för alltid. - Jag ser dig inte som elev längre.
Jag ser dig faktiskt som min efterträdare.
- Men Scott... - Han tog Jeans död hårt.
Visst är det lugna tider, men du vet hur snabbt vädret kan växla.
Du håller inne med nåt.
Ororo... Charles.
- Vad fin du är i håret. - Du med.
- Tack för att du tog emot mig. - Du är alltid välkommen här.
- Jag har nyheter. - Gäller det Eric?
Vi har gjort framsteg.
- Mystique har gripits. - Vem är hårbollen?
Hank McCoy. Minister för mutationsfrågor.
- Det här är Logan... - Wolverine.
- Du lär vara ett djur. - Det ska du säga.
- Magneto lär rädda Mystique. - Han är inte problemet.
Ett läkemedelsbolag har utvecklat en antikropp som hämmar mutantgenen.
- Hämmar? - Permanent.
Det är ett botemedel.
Det går inte att bota.
- Vetenskapligt sett... - När blev vi en sjukdom?
De förkunnar det nu.
Mutanterna är människor som vi.
Deras åkomma är bara en sjukdom - en förvanskning av friska celler.
Men det finns hopp.
På världens mest kända fängelse ska mutanternas nu befrias.
Gott folk, det är med stolthet jag presenterar svaret på mutation.
Vi har ett botemedel.
Vilken fegis skulle ta det?
Är det fegt att vilja slippa förföljelse?
lnte alla smälter in så lätt. Du fäller inte hår i soffan.
- Regeringen lurar oss. - De är inte inblandade.
Jag har kämpat för mutanternas rättigheter sen innan du hade klor.
- Är det sant att de kan bota oss? - Ja, Rogue, det tycks vara sant.
Nej, professorn. De kan inte bota oss.
Det finns inget att bota. Det är inget fel på dig.
Eller på nån av oss, för den delen.
Hur ska vi mutanter reagera?
Vi måste organisera oss - klaga hos rätt personer.
Vi måste tillsätta en kommitté och prata med regeringen.
De förstår inte vår situation.
Vi måste utbilda dem. Vi är här för att stanna.
- Hör på! Vi blir inte... - De vill utrota oss!
Botemedlet är frivilligt. lngen pratar om utrotning.
lngen pratar om det. De gör det bara.
Ni fortsätter som vanligt och ignorerar alla tecken.
Men när luften står still och natten sänkt sig, kommer de.
Då inser ni att utrotningen redan börjat.
Ha en sak klart för er...
De attackerar först och tvingar på oss kuren.
Vill ni bekämpa dem eller vänta på folkmord?
På vems sida står ni? Människans...eller vår?
Du är rätt tuff för att bära cape.
Stick!
Om du är mutant, var är ditt märke?
Jag har blivit brännmärkt och det ska inte upprepas.
- Vet du vem du pratar med? - Gör du det?
Och vad kan du göra?
- Så du har talang? - Det och mer.
Du kontrollerar metall. Det finns 87 mutanter här, ingen över klass tre.
Förutom ni två.
Känner du av andra mutanter och deras krafter?
Kan du hitta en åt mig?
Släpp ut mig! Det är en order.
Jag är USA:s president.
Åh, herr president... Håll käft!
Släpp ner mig! Jag ska vara snäll.
Jag sprejar dig i nyllet, subba.
- Närjag tar mig ut skajag döda dig. - Jaha, du...
- Välkommen till laboratoriet. - lnte lätt att ta sig hit.
Därför förvaras källan till kuren här.
Han är mutant.
- Vi följer era regler. - Hur länge blir han kvar?
Tills vi kartlagt hans DNA. Det kan bara reproduceras.
- Och hans kraft? Vad är räckvidden? - Ni ska få se.
- Jimmy... Vi har besök. - Hejsan.
Jag heter Hank McCoy.
- Förlåt. - lngen fara.
Du har en fantastisk gåva. Tack.
- Han är otrolig, eller hur? - Ja, det är han.
- Hör du mig? Jag är här, Scott... - Sluta!
Sluta!
Hur då?
Jag vet inte.
Jag vill se dina ögon.
Ta av dem.
Lita på mig. Jag kan kontrollera det nu.
Titta. Du kan inte skada mig.
- Vad hände? - lngen aning.
- Hur är det fatt? - Åk till Alkali-sjön.
- Du vill inte vara här. - Vill du det?
- Jag ser inte ett smack. - Jag fixar det.
Vad i hela...?
Hon lever.
Vattenmassan borde ha utplånat henne.
Hon måste ha lindats in i en kokong av telekinetisk energi.
Kommer hon repa sig?
Jean Grey tillhör klass fem. Hennes potential är gränslös.
Hennes mutation finns i hennes undermedvetna.
När hon var liten skapade jag psykiska barriärer för att isolera hennes krafter.
Som en följd utvecklade hon en dubbelnatur.
En medveten sida vars krafter hon kontrollerade, och en vilande sida.
Den kallade sig själv Fenix.
En instinktiv varelse, driven av begär, glädje och raseri.
- Visste hon det? - Det är oklart.
Viktigare är om hon är den Jean Grey vi känner-
-eller Fenix som försöker slå sig fri.
Hon ser fridfull ut.
Jag försöker spärra in odjuret igen.
- Vad har du gjort? - Du måste förstå...
- Det är en människas själ. - Hon måste kontrolleras.
När odjuret spärras in, blir det rasande.
- Du anar inte hennes kapacitet. - Jag anade inte din kapacitet.
- Jag valde det minst onda alternativet. - Och Jean hade inget alternativ alls.
Jag behöver inte förklara mig.
l dag blir kuren mot mutation tillgänglig för allmänheten.
Reaktionerna är starka.
Vissa är desperata efter kuren medan andra förnärmas av blotta tanken...
Blir McCoy ett problem?
Svårt att säga. Hans politiska och personliga åsikter verkar gå isär.
- Ursäkta. Er son har anlänt. - Bra. Visa in honom.
- Vill du börja med honom? - Ja, det är viktigt.
- Hej, Warren. - Hur är det? Sov du bra?
Jag är så stolt över dig. Allt kommer att gå bra.
Är du redo?
Du kan känna lite obehag.
- Kan vi prata om det? - Det är över på ett kick.
Allt kommer att gå bra.
- Vänta! Jag kan inte. - Warren, lugna dig.
- Jag kan inte göra det här. - Jo, det kan du. Slappna av.
Jag lovar dig att det går bra.
Det är ett bättre liv.
- Det är vad vi alla önskar. - Nej, det är vad du önskar.
Vad sajag?
- Det var på tiden. - Jag var upptagen.
- Hittade du vad du sökte? - Källan är en mutantpojke.
- Utan honom är de maktlösa. - Läs upp gästlistan.
- ''Cell 41205. James Madrox.'' - Han rånade sju banker.
- Samtidigt. - Det kan komma till pass.
- Jag är med. - Välkommen till brödraskapet.
- Var försiktig med den här. - ''Cain Marko. lsoleringscell.''
''Om han får upp farten, går han inte att stoppa.''
Så fascinerande...
- Vad kallas du? - Juggernaut.
- Jag förstår inte varför. - Släpp ut mig. Jag måste pissa.
- Snygg hjälm. - Jag är söt i den.
Ett fint tillskott till vår armé.
Du räddade mig.
Beklagar, vännen. Du är inte en av oss längre.
Så synd. Hon var så vacker.
- Att avgå hjälper inte situationen. - Jag har inget inflytande.
De använde kuren som vapen. Det var en oförsvarlig åtgärd.
Det var en isolerad händelse. De utgjorde ett allvarligt hot.
- Ni är ute på hal is. - Jag vet det.
Jag oroar mig för demokratin när en man kan flytta städer.
- Det kommer bara bli värre. - Jag bör sälla mig till mina.
- Hej, Logan. - Välkommen tillbaka.
Tillbaka där vi först träffades, men rollerna var ombytta.
Är allt bra?
Ja... Det är mer än bra.
Logan, du får mig att rodna.
- Läser du mina tankar? - Det behöverjag inte.
Det gör inget.
- Vänta... - Nej!
- Det är inte du. - Jo, det ärjag.
Du borde ta det lugnt.
Professorn sa att du kunde vara annorlunda.
Och han måste väl veta? Han kontrollerar dig med.
Se på dig. Han har tämjt dig.
Var är Scott?
- Var ärjag? - På skolan.
Vad hände Scott?
Jean, berätta.
Se på mig!
Tänk efter...
Se på mig. Fokusera!
Döda mig.
- lnnan jag dödar igen. - Säg inte så där. Sluta!
Se på mig. Vi kan hjälpa dig.
- Professorn kan fixa det. - Jag vill inte fixa det!
De laddade pistolen med kuren. Jag sa att de skulle angripa först.
Vad ska vi göra?
Vi ska använda den för att locka till oss anhängare.
Kom! Vi ska bilda en armé.
Jag känner av en massiv elektromagnetisk kraft.
Det är en mutant. Klass fem.
Starkare än nåtjag känt. Den är starkare än du.
Var är hon?
- Vad hände? - Vad har du gjort?
Jag tror hon dödade Scott.
- Omöjligt. - Jag varnade dig.
Hon har lämnat skolan. Hon försöker blockera mina tankar. Hon är så stark.
Det kan vara för sent.
Vänta här. Jag vill tala med Jean ensam.
Du hade rätt, Charles. Hon är speciell.
- Vad gör du här? - Besöker en gammal vän.
- Jag vill inte ha nåt trubbel. - lnte jag heller. Ska vi gå in?
Jag ska hämta hem Jean. Hindra mig inte.
- Hon behöver hjälp. Hon är sjuk. - Du låter som hennes föräldrar.
Släpp inte in nån.
- Jag visste att du skulle komma. - Jag ska ta med dig hem.
- Jag har inget hem. - Det har du visst.
Han tror inte du kan kontrollera din kraft.
- Vill du kontrollera mig? - Nej, jag vill hjälpa dig.
- Vad är det för fel på mig? - Absolut inget.
- Sluta! - lnte den här gången.
- Det är för ditt eget bästa. - Låt bli mitt huvud!
- Jag går in. - Professorn sköter det.
- Se på mig. Jag kan hjälpa dig. - Ut ur mitt huvud!
- Lyssna på henne. - Du är en fara för alla.
- Jag kan hjälpa dig. - Du vill bota henne.
Du dödade mannen du älskade för du kunde inte tygla din kraft.
Det avgör det.
Jean, släpp in mig!
Låt den inte kontrollera dig.
Följ med mig, vännen.
Vi lever i mörkrets tidsålder.
En värld full av fruktan, hat och intolerans.
Det finns alltid de som försöker bekämpa det.
Charles Xavier föddes till en värld som var splittrad.
En värld som han försökte förena. Ett uppdrag han aldrig slutförde.
Det tycks vara stora mäns öde att aldrig se sina mål uppfyllas.
Charles var inte bara en ledare och lärare. Han var en vän.
När vi var rädda, gav han oss styrka.
Och när vi var ensamma, försåg han oss med en familj.
Han kanske är borta, men hans läror förs vidare genom oss, hans elever.
Vi måste förverkliga hans vision.
Och det är en vision av en förenad värld.
- Allt väl? - Ja.
Xavier kom hem till mig. Han fick mig att komma hit.
Samma här.
- Vi alla känner likadant. - Nej. Du har Rogue...
Jag har bara hemlängtan. Den första snön och allt det.
Häng med.
- Vi fick inte gå ut. - lngen märker nåt.
Du kan gå genom väggar. Kom!
Det här kan också vara hemma.
Tack, Bobby.
Vill du ha skjuts?
Vart ska du?
Du vet inte hur det känns att frukta sina egna krafter.
Jo, det gör jag.
Jag vill kunna röra vid folk.
Kramas, ta i hand, pussas...
Jag hoppas du inte gör det för nån kille.
Åk om du vill, men se till att det är vad du vill göra.
Borde du inte be mig stanna?
Jag är inte din pappa. Jag är din vän.
- Tänk på det jag sa, Rogue. - Marie.
Minns du när vi först träffades? Vad jag såg i dig?
Nästa skede i evolutionen som både Charles och jag drömde om.
Jag tänkte: ''Varför vill Charles göra denna gudinna till en vanlig dödlig?''
Jag kan manipulera metallen, men du kan göra vad som helst.
Precis vad som helst.
Nu räcker det.
Sluta!
- Du låter precis som han. - Han ville hämma dig.
- Vad vill du? - Att du är den du är.
Som naturen avsåg.
Kuren är ämnad för oss alla. Vi måste kämpa för vår frihet.
Och den kampen börjar nu.
Hon borde inte vara här.
- Hennes kraft är instabil. - Bara i fel händer.
- Hon är en av dem. - Det var du med.
Jag hade dödat professorn om du gett mig chansen.
Charles Xavier gjorde mer för mutanterna än du anar.
Jag beklagar att han tvingades dö för att vår dröm skulle leva vidare.
Vad gör vi nu?
Xaviers livsverk bör gå i graven med honom.
- Eleverna får skickas hem. - De flesta har inget hem.
Vi måste kämpa för skolan.
Förlåt att jag tränger mig på.
Jag hörde att det här var en säker plats för mutanter.
Det var det.
Och är det fortfarande.
Hank, meddela eleverna att skolan inte läggs ner.
- Pete! Har du sett Rogue? - Ja, hon drog iväg.
Var ärjag?
Sluta!
- Vart ska du? - Vad tror du?
- Hon kommer inte tillbaka. - Det vet du inte.
- Hon dödade professorn. - Det var en annan Jean.
Varför kan du inte inse sanningen?
- För... - För att du älskar henne.
Hon har gjort sitt val. Nu måste vi göra vårt.
XAVlERS SKOLA FÖR BEGÅVADE UNGDOMAR
Vi behöver ingen kur!
Ska du ta botemedlet så du kan åka hem till mamma och pappa?
Jag letar efter nån.
Jaha, tjejen...
Klart hon vill ta det. Hon är patetisk.
Kom igen, lceman.
Visa vad du går för.
Du är dig lik. Bangar fortfarande en fajt.
Dagens attack var bara början.
Så länge kuren fiinns, fortsätter vi kriga.
Era städer och gator är inte trygga. Ni är inte trygga.
Och till mutanterna säger jag: ''Anslut er eller håll er undan.''
Nog med mutantblod har redan spillts.
Vi försöker spåra dem, sir.
- Vi måste stoppa honom. - Jag instämmer.
Det gäller landets säkerhet. Placera trupper vid labbet.
Alla vapen ska ha botemedlet.
Du måste hitta Magneto och stoppa honom till varje pris.
Magneto vill ha krig. Vi ska ge honom ett.
Framåt!
Lämna in era gamla vapen.
Bajonetter, magasin, lD-brickor.
Hämta ut era plastvapen och botemedel.
Absolut ingen metall!
Vi behöver ingen kur!
De vill bota oss, men vi är botemedlet.
Mot den ofullkomliga arten som kallas homo sapiens.
De har sina vapen.
Vi har våra.
Vi ska utkräva en hämnd som världen aldrig skådat.
Om några mutanter står i vår väg ska de få smaka på giftet.
Vi ska bege oss till Alcatraz och förstöra källan till kuren.
Sedan kan inget stoppa oss!
Jag känner lukten av din metall på lång väg.
Jag kom inte hit för att slåss.
- Jag kom för Jeans skull. - Skulle jag tvinga henne?
- Hon vill vara här. - Du har nollkoll.
Jag såg vad hon gjorde mot Charles.
Och du lät honom dö.
- Jag går inte utan henne. - Det gör du visst.
Två minuter till mötet, herr president.
Vi har satellitbilder över Magnetos operationsbas.
- Hur hittade vi den? - Hon berättade allt.
Helvetet inget raseri likt en försmådd kvinna.
Vi närmar oss målet. Attack från alla flanker.
Ledaren till Bravo 1. Vi är redo.
Ge klartecken.
Stå stilla, mutanter! Upp med händerna!
Jag ger upp!
- Det var ett skenmål. - Så var håller han hus?
Worthington-labbet. Cirkeln är sluten.
- Säkert pojken är kvar? - Bombsäkert.
Hur ska vi ta oss dit? Jag kan inte simma.
Överlåt det till mig.
- Vad gör du här? - Jag behöver hjälp.
- Hittade du henne? - Hon är med Magneto.
- Jag vet vart de ska. - Såg du Magneto?
Vi måste dra. De ska angripa Alcatraz.
- Det finns trupper på ön. - De kan inte stoppa honom.
Om Magneto kommer över medlet, är det kört.
- Hur många mannar? - En armé, och Jean.
- Hennes kraft är gränslös. - Vi är bara sex stycken.
Ja, vi är underlägsna. Jag tänker inte ljuga.
Men vi har förlorat Scott och professorn.
Om vi inte kämpar emot, är deras arbete förgäves.
Jag tänker inte låta det hända. Gör du det?
Då är vi enade.
X-Men... Allihopa.
- Vi är med. - Då drar vi.
- De är redo. - Ja, jag vet.
Men är du redo att göra vad du måste göra när tiden är inne?
Vad är det som händer?
Det är jordbävning.
Vi är fast.
Charles ville alltid bygga broar.
Milda makter!
Pojken är i sydöstra hörnet av byggnaden.
- Då så... - Framåt!
l schack går bönderna först.
Människor och deras vapen.
Plast... De har lärt sig.
Därför går bönderna först.
Sikta på bron.
Eld!
Arclight, använd dina chockvågor mot vapnen.
- Kors i karamellen! - Kamouflageläge.
- Stridsplan, stridsvagnar? - Magneto skulle krossa dem.
- Var är marktrupperna? - 30 minuter bort.
Gud hjälpe oss.
De är efter honom.
Gör inte om det.
Täck dörrarna! Bilda en linje!
De är sina egna fiender.
Gör slut på dem!
lnte än.
- Gå in och döda pojken. - Så gärna.
Stanna!
- Han ska hämta pojken! - lnte om jag hinner först.
Kom igen!
Sug på den!
Vet du inte vem jag är? Jag är Juggernaut, subba!
Ska ni nånstans?
- Utvecklade du botemedlet? - Ja.
- Tjejer... - Gör honom inte illa!
Släpp mig! Jag gjorde inget.
Lugn! Allt kommer ordna dig.
- Du var ju diplomat. - Som Churchill sa...
Du hajar.
Sluta!
Jag är här för att hjälpa dig. Jag ska få dig härifrån.
Den här vägen!
- Vad är det frågan om? - Jag neutraliserar kraft.
Håll dig tätt intill.
- Lek inte kurragömma med mig. - Vem gömmer sig, tjockskalle?
Jag ville bara hjälpa er.
Ser vi hjälplösa ut?
Dags att avsluta kriget.
Ta skydd!
Akta er!
Framåt!
- Vi jobbar som ett team. - Försvar genom anfall.
Bobby, kan du stoppa din gamle kompis?
Varsågod.
- Storm, vi behöver skydd. - Visst.
Snacka om vatten över huvet. Du borde återvända till skolan.
Du borde inte ha hoppat av.
Nu gäller det.
Sätt en fullträff.
Du lär dig aldrig, va?
Jo, faktiskt.
- Jag är... - En av dem.
Det här är deras önskan.
Det är över, Jean.
Det är överspelat.
Skjut inte!
Ge er av!
Vad har jag gjort?
Bara jag kan stoppa henne. Sätt alla i säkerhet. Stick!
Jag vet att du är där!
Skulle du dö för dem?
Nej, inte för dem.
För dig.
Rädda mig.
Jag älskar dig.
Du är tillbaka.
Förlåt. Jag var tvungen.
- Det är inte vad jag ville. - Jag vet. Jag ville det.
Kul att se dig.
Jag presenterar vår nya FN-ambassadör-
-och representant för alla amerikanska medborgare - människor som mutanter-
-dr Hank McCoy.
Bra jobbat, hårboll.
God morgon.
Hej, Moira.