© anoXmous @ https://thepiratebay.se/user/Zen_Bud
Mutanter. Ända sedan upptäckten av deras existens,
har dom blivit betraktade med rädsla, misstänksamhet, och ofta hatade.
Över hela planeten rasar debatten.
Är mutanterna nästa länk i utvecklingskedjan?
Eller helt enkelt en ny sorts människa, som slåss för sin rätt i samhället?
Vilket som, är det historisk fakta
att människan aldrig har varit speciellt intresserade att dela med sig av världen.
"Vi är inte fiender, utan vänner. Vi behöver inte vara fiender."
"Fastän passionen har blivit lite ansträng, får den inte bryta våra känsloband."
Det sade Lincoln i sitt första öppningsanförande Som vårt lands 16:e president
Det är en av mina favoriter.
Om ni är snäll och har era biljetter redo, så kan vi börja rundvandringen.
Jackie, rensa bort mina möten i kalendern. Jag ska ut och äta med min son.
Ja, Mr. President.
Förlåt mig, herrn. Är du vilse?
Problem vid besöks kontrollen.
Flera misstänkta.
Mr. President, säkerhetsproblem. Jackie, gå. Få honom till bilen.
Utgångarna är inte säkra. Okänt hur många.
Båda sidorna säkrade.
- Någonting är i korridoren. - Till skyddsrummet.
Inte säker.
- Det är utanför Ovala kontoret. - Lås alla dörrar.
Skjut inte!
Min Gud.
Neandertalare. Vi trodde en gång att dom blev utrotade genom flera års konflikt
med den mycket mer avancerade sortens människa kallades Cro-Magnon,
men nyss gjorda upptäckter i vår DNA pekar på att dessa två sorters människor slagits ihop,
utvecklats till den moderna människan. med andra ord, till vadå?
- Oss. - Precis.
Artie.
Inte här.
Kom igen. Hör upp nu.
...gör mig galen när hon gör såhär...
Vad glor du på? Sjuka...
Till skyddsrummet.
Dom kommer att döda honom.
Jean? Är du ok?
Ja då, Jag är ok.
Det är bara lite huvudvärk.
Det är inte bara lite huvudvärk, eller hur?
Jag visste inte hur jag skulle säga det här, men sedan Liberty Island har du varit...
- Scott. - Du har varit så annorlunda.
Min telepati har inte fungerat på sista tiden. Jag kan inte fokusera. Jag hör allt.
Jean, det är inte bara din telepati. För en månad sen behövde du koncentrera dig för att få en bok att sväva.
Nu när du har mardrömmar så skakar hela sovrummet.
Mina drömmar blir värre.
Jag känner på mig att något hemskt kommer att hända.
Jag skulle aldrig låta något hända med dig.
Har ni sett Bobby och Rogue?
Någonting händer i matsalen.
- Det är en enkel fråga. - Varför är du en skitskalle?
Ja, varför är du en sån skitskalle?
För att jag kan.
Kan jag få lite eld?
- Ledsen. Kan inte hjälpa dig, grabben. - John, sluta nu.
- Varför slutar du inte att stila? - För henne?
- Jag kan väl inte hjälpa att era tjejer blir upphetsade. - Det är hon inte.
- Vi försöker bara ha en trevlig stund tillsammans. - Du är den enda som har trevligt.
Det var ju gulligt, grabben.
Vad ska du göra åt det?
Plötsligt är du inte så tuff.
Bobby, vad gjorde du?
Jag gjorde inte det här.
Nej. Jag gjorde det.
Och nästa gång du känner för att stila, så gör det inte.
- Senaste nyheterna. - Live från Washington,
där det varit en attack mot Ovala kontoret i vita huset.
Vi har blivit informerade att presidenten och vice presidenten inte blev skadade.
Källor säger att en eller flera mutanter var inblandade...
- Jag tror det är dags att åka, Professorn. - Jag tror du har rätt.
- Enligt min åsikt, ligger Magneto bakom det här. - Det tror inte jag, Scott.
Även om Eric kunde organisera något sådant här från fängelset,
skulle det vara irrationellt och endast skada målet med hans mutantiska konspiration.
- Du menar överlägsna. - Du har rätt, om Eric får som han vill.
Och, så klart, Regeringen kommer återinföra Registrerings akten igen.
Eller värre.
Presidenten kan deklarera undantags tillstånd, och placera alla mutanter i arrest.
- Tror du att förövaren agerade ensam? - Det vet vi bara om vi får tag på honom.
Jag har försökt spåra honom genom att använda Cerebro, men hans rörelser är oförklarligt oregelbundna.
När jag har dom exakta koordinaterna, Storm, Jean, Jag behöver er att ta planet och åka och plocka upp honom.
Det var nära, eller hur?
Närmare än någon annan har varit.
- Vad behöver du, William? - Ditt tillstånd för special operationen.
Nej, tack, Mr. President.
Jag trodde du var här för att prata om skol reformen.
Roligt att du skulle säga så där, Mr. President.
- Senator. - Mr. President. Tack för att jag fick träffa dig.
- Senator Kelly, Colonel William Stryker. - Trevligt att träffas?
Hans avdelning har haft hand om mutant fenomenen ända sedan före min tid.
Du var ju helt såld på iden med registrerings filerna,
men det verkar som om dina känslor har ändrats för mutant problemet.
Till det bättre, hoppas jag.
Nå vad föreslår du, Mr.. Stryker?
Får jag, Mr. President?
Vi har lyckats samla bevis för en träningslokal för mutanter
i Salem regionen i övre New York.
Var fick ni den informationen ifrån?
Genom att förhöra en av mutant terroristerna från Liberty Island incidenten.
Eric Lehnsherr?
- Har du tillgång till honom? - Magneto, ja då.
Vi utvecklade teknologin som hans plast fängelse bygger på.
- Den här fastigheten är en skola. - Vi säger väl det.
- Vad fasen är det där? - Ett jetplan.
- Vad för sorts jetplan? - Vi vet inte.
Men det kommer upp ur basketbollplanen.
Om vi hade fått göra vårat jobb innan den här incidenten...
Ok, hör upp.
William, du tar dig in, du häktar dom, och frågar ut dom,
men det sista vi behöver se är kroppen av en mutant unge på sex nyheterna.
- Mr. Stryker? - Senator Kelly.
Detta är Yuriko, min personliga assistent.
- Kraftigt handslag. - Vad kan jag göra för dig då?
Eric Lehnsherrs fängelse. Jag skulle vilja besöka det.
Det är inget zoo, Senatorn.
I den här konflikten är han fienden, du är bara en åskådare, så varför inte bara vänta?
Konflikt? Mr. Stryker, vill du verkligen förvandla detta till något slags krig?
Jag hade hand om hemliga operationsuppdrag i Nord-Vietnam
medan du fortfarande ammade din mamma vid Woodstock.
Du behöver inte hålla något föredrag om krig för mig. Detta är redan ett.
- Du är död. Du är så död. - Du är död.
Jag vill inte skada dig.
Jag är inte rädd.
Logan.
Har du saknat mig, killen?
Inte speciellt.
- Hur har du det? - Jag är OK. Hur har du det då?
- Vem är detta? - Det här är Bobby. Han är min...
Jag är hennes pojkvän.
Kalla mig Ice Man.
Ok.
Pojkvän? Så hur gör ni då ni ska...?
Vi arbetar fortfarande på det.
Kolla vem som kom tillbaka. Precis i rätt tid.
För vadå?
- Vi behöver en barnvakt. - Barnvakt?
Trevligt att se dig igen, Logan.
Hej, Logan.
Hej, Jean.
Jag borde gå och göra iordning jetplanet.
Nå, det var trevligt att möta dig.
- Kom igen, så går vi. - Hejdå, Logan. Vi syns senare.
Storm och jag är på väg till Boston. Vi blir inte borta så länge.
Professorn vill att vi hittar den mutant som anföll presidenten.
Så det var en mutant.
Du kommer väl vara kvar när vi kommer tillbaks, om du inte planerat att sticka igen.
Jag kan nog tänka mig ett par anledningar att stanna.
Hittat vad du söker, Logan?
Mer eller mindre.
Vi syns senare.
- Ta det lugnt, OK? - Du också. Hejdå.
Vi syns.
Ska du inte välkomna mig hem?
Din motorcykel behöver tankas.
Se till att tanka den då.
Mr. Laurio, hur länge kan vi fortsätta så här?
- Hur långt är ditt straff? - För alltid.
Inte nödvändigtvis för alltid, Mr. Lehnsherr. Bara tills jag fått vad jag behöver.
Mr. Stryker, vad snällt av dig att hälsa på.
Har du kommit tillbaks för att kontrollera att skattebetalarnas pengar gör det bekvämt för mig?
Så där. Du kan gå.
Nu...
Mr. Lehnsherr.
Jag skulle vilja ha en sista pratstund med dig
om huset som Xavier byggt och maskinen som kallas Cerebro.
Bara för att jag tolererar din rökning överallt annars i anläggningen,
fortsätt röka den där här inne och du kommer att tillbringa resten av dina dagar
troende att du är en sex årig skolflicka.
- Kan du göra det? - Jag låter Jean fläta ditt hår.
Välkommen tillbaka.
- Vill du att jag ska gå? - Nej. Rör dig bara inte.
Dom här ljusen representerar varje levande person på våran planet.
Dom vita ljusen är människor.
Och dessa är mutanter.
Genom Cerebro är jag sammankopplad med dom,
och dom till mig.
Förstår du, Logan?
Vi är inte så ensamma som vi trott.
Jag hittade anläggningen vid Alkali Lake.
Det fanns ingenting där.
Den brutna linjen representerar spåret från mutanten som attackerade presidenten.
Jag har haft svårt att kunna fixera det spåret.
Kan du inte bara koncentrera dig hårdare?
om jag velat döda honom, ja.
Så där.
Ser ut som om han äntligen slutat fly.
Jag vill att du ska läsa av mitt minne igen.
- Resultatet kommer att bli det samma som tidigare. - Vi hade ett avtal.
Hjärnan är inte en låda som väntar på att bli upplåst. Det är en bikupa med miljoner...
Strunta i den lektionen.
Jag har inget tvivel om att din minnesförlust, ditt adamantiumskelett, dina klor allt hör ihop, men...
Logan, ibland behöver hjärnan upptäcka saker i egen takt.
Jag lovar att när jag kommer tillbaks så ska vi prata igen.
Kan du vara snäll och vakta barnen ikväll.
Scott och l ska besöka en gammal vän.
Jag sänder koordinaterna till var mutanten befinner sig nu.
Och så fort ni får tag på honom, för honom hit till huset.
- Låt oss hoppas att han samarbetar. - Ja, för hans skull. Lycka till.
Stryker, William.
Vad gör du här inne?
Tömmer soporna.
Här är koordinaterna.
Han är en teleporterare. Måste vara därför som professorn hade problem att lokalisera honom.
Vi är inte här för att skada dig.
Vi vill bara prata lite.
- Börjar du bli uttråkad? - Oh, ja.
Säkert att du inte vill komma ner?
- Har du honom? - Han kommer ingenstans.
Eller hur?
Döda mig inte. Jag menade inte att skada någon.
Var skulle människorna ha fått det intrycket ifrån?
- Vad heter du? - Wagner. Kurt Wagner.
Där var så mycket skjutande, mycket rädsla.
Och sen var det bara smärta.
Jag kunde se allt hända, men jag kunde inte stoppa mig själv.
Det var som i en mardröm.
Kanske testar Han mig.
Och innan du var i Vita Huset, vad minns du?
Ingenting.
Jag var här.
- Jag skulle hellre få honom till professorn. - Professorn?
Har du gjort dom här själv?
Och den här då?
- Jag vill att du ska läsa av mitt minne igen. - Resultatet kommer att bli samma som förut.
- Du kommer att bli oförstörbar. - Inget minne.
Ibland behöver hjärnan vila för att upptäcka saker för i egen takt.
Wolverine.
Inget minne. Du kommer inte att minnas något.
Kan du inte sova?
Hur vet du det?
För att du är vaken.
Ok. Du då?
Jag sover inte.
- Är det ingen som sover här? - Uppenbarligen inte.
- Finns det någon öl? - Det här är en skola.
- Så det betyder nej? - Ja, det är ett nej.
- Finns det någonting annat än choklad mjölk? - Det finns dricka i det där skåpet.
- Tack. - För all del.
Jag tar hand om honom härifrån.
Det är ok, Scott.
- Snygga solglasögon. - Tack.
Charles Xavier. Har du kommit för att rädda mig?
Tyvärr, Eric, inte idag.
Så vad kan jag stå till tjänst med?
Mordförsöket. Vad vet du om det?
Ingenting.
Bara det jag vet genom att läsa tidningarna.
Det borde du inte behöva fråga.
Vad har hänt med dig?
Jag har haft besök ofta av William Stryker.
Du minns honom, eller hur?
Hans son, Jason, var en gång student hos dig, eller hur?
Ja. För åratal sen.
Olyckligtvis, Så kunde jag inte hjälpa honom.
åtminstone, inte på det sätt som hans far ville.
Och nu tror du att genom att ta in Wolverine ska du gottgöra att du misslyckades med Strykers son?
- Hur länge har du varit här? - Ett par år.
Och dina föräldrar skickade bara iväg dig till mutant skolan?
Egentligen, tror mina föräldrar att detta är en privat skola.
Jag förstår. Ok, Jag antar att en del privata skolor har sina egna krypin, studenthem...
Flygplan.
Så du och Rogue.
Det är inte som du tror. Jag skulle vilja att det var så, men det är bara..
Det gör det inte lättare när du vill komma närmare någon, men inte kan.
Jag har sett hur du tittar på Dr. Grey.
Ursäkta mig?
Inget.
Du har väll inte berättat om hans förflutna, eller? - Jag har satt honom på rätt väg.
Logans minne är fortfarande ömtåligt.
Är det?
Eller är du rädd att mista en av dina värdefulla X-Men, gamle vän?
Eric, vad har du gjort?
Jag är ledsen, Charles.
Jag kunde inte hjälpa det.
Vad har du berättat för Stryker?
Allt.
Kriget har börjat.
Scott!
Du borde ha dödat mig när du hade chansen.
Men då och då så måste mamman ge sig iväg.
Utan henne, så är ungarna hjälplösa...
Hej.
Vad är det?
Du valde fel hus.
Är du ok?
Stanna där.
- Den här vägen. - Kom igen.
John! Var är Rogue?
- Jag vet inte. - Jag måste hitta henne.
- Öppna den. - Här, ta henne.
Kom igen, in. Sätt fart. Kom igen.
Ta honom. Han är bedövad.
- Jag kan hjälpa dig. - Hjälp dom.
- Rogue! - Bobby!
Den här vägen.
Kom igen. Allihop, följ efter mig upp här.
Rör på er.
Kom igen.
Sätt fart.
Kom igen, den här vägen.
Här är det.
Logan.
- Vill du skjuta mig, så skjut mig. - Skjut honom inte.
Inte än.
Wolverine?
Jag måste medge att det här verkligen är det sista stället som jag förväntat mig att hitta dig på.
Hur länge sen är det? 15 år?
Du har inte ändrat dig ett dugg.
Jag, å andra sidan...
Naturens gång.
Vänta. Vi måste göra något. Dom kommer att döda honom.
- Han kan ta hand om sig själv. Kom igen nu. - Bobby.
Snälla.
Jag visste inte att Xavier tog hand om djur, även om djuren är så unika som dig.
Vem är du?
Minns du inte?
Nej!
Logan, kom igen. Sätt fart.
- Kom igen. Jag klarar mig. - Men inte vi.
Kom igen. Fortsätt.
- Ok, hoppa in. - Jag kör.
Kanske nästa gång.
Det här är Cyclops bil.
Oh, jaså?
Vad fasen var det som hände där borta?
Stryker.
Hans namn är Stryker.
- Vem är han? - Jag minns inte.
Här.
Den här är din.
- Jag hatar tystnaden. - Vad gör du?
Jag tror inte att det är hans CD spelare.
- Sätt dig. - Var är vi på väg?
Storm och Jean är i Boston. Vi kör åt det hållet.
- Mina föräldrar bor i Boston. - Bra.
Sergeant?
Dom flesta mutanter flydde genom ett nätverk av tunnlar.
- Vi har fångat några. - Hur många?
Sex, sir.
Välkommen, Professorn.
Ta det vi behöver, mina herrar.
Den här protesten understryker en växande oro bland dom flesta Amerikaner. Mutant registrering...
Varför nöja sig med det? Det skulle vara lättare att samla upp mutanterna i stora lass.
- Eller kanske förinta alla i ett krig? - Oh, snälla.
- Stäng av skiten, Lou. - Mycket att tänka på?
Mr. Laurio?
Jag är Grace.
Vill du ha en till öl?
Så klart du vill.
- Du är verkligen aggressiv. - Ja, det är jag.
Jag har aldrig träffat en tjej som dig förut.
Jag vet.
- Det är lite smutsigt här inne, tycker du inte det? - Det är meningen.
Plysch?
Trevligt.
- Botten upp. - Det hoppas jag verkligen.
Botten upp.
- William... - Snälla, Xavier, ge inte upp.
Jag kallar den neutraliseraren. Den håller dig borta härifrån.
- Vad har du gjort med Scott? - Bekymra dig inte.
Jag ger honom bara lite själv uppfostran.
Så klart, det vet du ju redan allt om, eller hur?
Du ville att jag skulle bota din son, men mutation är ingen sjukdom.
Du ljuger.
Du var mer rädd för honom än jag var.
Efter bara ett efter det att Jason kom tillbaka från din skola, min fru...
Du förstår, han hatade oss.
Han beskyllde oss för den han var, så han brukade leka med våra tankar,
projicera visioner och scenarier in i våra hjärnor.
Min fru, till slut,
tog hon en borrmaskin och förde den till sin vänstra tinning i ett försök att borra bort bilderna.
Min grabb - den store illusionisten.
För att vara någon som hatar mutanter, så har du verkligen ett lustigt sällskap.
Dom tjänar sitt syfte, så länge dom kan kontrolleras.
Du arrangerade attacken mot presidenten.
Du behövde inte ens läsa mina tankar.
Jag har jobbat med mutanter lika länge som dig, Xavier,
men det mest frustrerande är att jag lärt mig är att ingen riktigt vet hur många som existerar
eller hur man hittar dom.
Utom du.
Olyckligtvis, kommer inte det här lilla giftet att fungera på dig, eller?
Du är för kraftfull för det.
Istället, går vi direkt till källan.
Tillåt mig att få presentera mutant 143.
Vätskan som hans hjärna producerar fungerar som en vilje kontrollerande drog.
Men det är bara början.
Jason?
Min Gud, William. Det är ju din son.
- Vad har du gjort med honom? - Nej, Charles.
Min son är död.
Precis som resten av dig.
Mamma? Pappa?
Ronny? Är någon hemma?
Jag ska försöka hitta lite kläder åt dig.
Bränn inte något.
Jag hittade några av min mammas gamla kläder.
Jag tror dom är från tiden innan jag föddes.
Mysigt.
Hallå?
Jean. Var är du?
Det här var min farmors.
Tack.
Du gör inte illa mig.
Wow.
Jag är ledsen.
Det är ok.
Ronny, nästa gång du...
Vem fasen är du?
- Borde inte du vara på skolan? - Bobby, vem är den här killen?
Det här är Professor Logan.
Det är något jag måste berätta för er.
Du är klar.
Sovit gott, Lehnsherr?
- Det är något annorlunda med dig. - Ja. Jag hade en bra dag.
Det är inte alls det.
Sitt ner.
- Sitt ner för helvete. - Vad kan det vara?
Vad gör du?
Där är det.
För mycket järn i ditt blod.
Mr. Laurio, lita aldrig på en vacker kvinna, speciellt en som är intresserad av dig.
När fick du först reda på att du var en...
En mutant?
Kan du ta och sluta?
Ni måste förstå. Vi trodde Bobby gick i en skola för dom talangfulla.
- Bobby är talangfull. - Vi vet. Vi insåg bara inte...
Vi älskar dig fortfarande, Bobby. Det är bara det att det här mutantproblemet...
Vilket mutantproblem?
..komplicerat.
- I vad exakt är du professor i? - Konst.
Ni skulle se va Bobby kan göra.
Jag kan göra en hel del mer än det där.
Det här är mitt fel alltihop.
Faktiskt, är det hannarna som bär på mutant genen och för den vidare, så det är hans fel.
911. Berätta vad du vill ha hjälp med.
Jag behöver polisen. Här är okända personer i vårat hus. Dom låter oss inte lämna huset.
Ingen svarar. Jag kan inte få någon signal.
Varför tar du det inte lugnt ett tag? Jag fortsätter försöka.
Vad är dom?
Dom är Angelicanska symboler som förts vidare till mänskligheten av ärkeängeln Gabriel.
Dom är vackra.
Hur många har du?
En för varje synd.
Så en hel del.
Du och Miss Grey är ni lärarinnor?
Ja. På en skola för sådana som oss, där vi kan vara säkra.
Säkra från vadå?
Alla andra.
Utanför cirkusen var dom flesta människor rädda för mig.
Men jag hatade inte dom. Jag tyckte synd om dom.
Vet ni varför?
Dom flesta människor tror inte på sådant dom inte kan se med egna ögon.
Jag slutade ha medlidande för länge sen.
Någon så vacker borde inte vara så arg.
Ibland kan ilskan hjälpa dig att överleva.
Även ödet.
- Storm, Jag har hittat en aktiv komradio. - Var då?
Oh, Gud. Det är till mig.
Har du försökt att inte vara en mutant?
Det är ingen kvar, Jean. Det kom soldater.
- Hur gick det med barnen? - Jag såg att dom flydde. Är inte säker hur det gick för resten.
Vi kan inte nå professorn eller Scott heller.
- Var är du? - Boston, med Bobby Drakes familj.
- OK. Vi är på väg. - Och du, Storm, gör det snabbt va.
- Vi måste ta och gå nu. - Varför? Logan, vad är det som är fel?
Släpp knivarna och sträck upp dina händer i luften.
Vad är det som händer här?
- Ronny. - Jag sa släpp knivarna.
- Öppna dörren. - Slå in den.
Vänd er om. Upp mot väggen.
- Det är bara ett missförstånd. - Släpp ner knivarna.
Jag kan inte.
Titta.
Resten av er, ner på marken nu.
Grabben, Jag sa ner på marken.
Vi vill inte skada dig, grabben.
Ni vet alla dessa farliga mutanter som ni hör om på nyheterna?
Jag är den värsta av dom alla.
Ner.
- Vem i helvete är det här? - Kurt Wagner.
På cirkusen var jag känd som "Den otrolige nattmannen".
- Strunt samma. Storm. - Nu sticker vi.
Jason, sluta.
Det är ok. Du kan komma ut.
Har dom gått?
- Var är alla andra studenter? - Jag vet inte.
Vi måste hitta dom, eller hur?
Vi kan använda Cerebro.
Kom igen.
Hur långt bort är vi?
Vi närmar oss faktiskt egendomen just nu.
Jag har två signaler som närmar sig.
Närmar sig fort.
Oidentifierat flygplan, Du är beordrad att sjunka till 20 000 fot.
återvänd med våran eskort till Hanscom Flygbas. Du har tio sekunder på dig att svara.
- Wow. Någon är arg. - Jag undrar varför.
Vi kommer upp vid din sida för att eskortera dig till Hanscom Flygbas.
Börja sjunka nu.
Repeterar: sänk din flyghöjd till 20 000 fot. Detta är din sista varning.
Dom faller tillbaka.
Dom har oss på radarn. Dom kommer att skjuta. Håll i er.
Jag ska försöka skaka av dom.
- Snälla gör inte så igen. - Jag håller med.
Har vi inga vapen på den här kärran?
Varning.
Är ni ok därbak?
Min Gud. Det är två av dom.
Det är en kvar.
Jean?
Oh, Gud.
- Rogue! - No!
- Jean? - Det är inte jag.
När ska dom här människorna lära sig hur man flyger?
Tack.
- Kan du höra vad dom säger? - Jag kan ta mig en närmare titt.
Han heter Överste William Stryker, och han invaderade eran egendom för en orsak.
Han ville ha Cerebro.
Eller tillräckligt av den för att kunna bygga en egen.
Det verkar ju inte vettigt. Stryker skulle behöva professorn för att kunna använda den.
Vilket för övrigt tror jag är den enda orsaken till att min gamle vän fortfarande lever.
Min Gud.
Vad är ni alla så rädda för?
Medans Cerebro arbetar, är Charles' hjärna i kontakt med varje person på jorden.
Om han blev tvingad att koncentrera sig tillräckligt mycket på en särskild grupp - mutanterna, till exempel -
kunde han döda oss alla.
Vänta lite nu. Hur visste Stryker var han kunde finna Cerebro då?
För att jag berättade det för honom.
Jag hjälpte Charles att bygga den, som ni kanske minns?
Mr. Stryker har kraftfulla metoder för övertalning,
även mot en så stark mutant som Charles.
- Så vem är då den här Stryker? - Han är en militär vetenskapsman.
Han har tillbringat hela sitt liv med att försöka lösa mutant problemet.
Vill ni ha ett mer intimt perspektiv, ta då och fråga Wolverine?
Du minns inte, eller hur?
William Stryker - den enda förutom mig som jag vet som kan manipulera Adamantium.
Metallen på ditt skelett - bär hans signatur.
- Men professorn... - Han litade på att du skulle vara smart nog att upptäcka det själv.
Han ger dig mer beröm än jag gör.
Varför behöver du oss?
Mystique har upptäckt ritningar på en bas där Stryker har hållit till med sina experiment i decennium.
Vi vet att det är där han håller på att bygga den andra Cerebro, men vi vet inte var basen ligger.
Och jag tror att en av er gör det.
Professorn har redan försökt.
Ännu en gång, tror du allt handlar om dig.
Hallå.
Jag menade inte att snoka.
Försök bara att slappna av.
Jag är ledsen.
- Stryker håller till vid Alkali sjön. - Det var dit professorn sände mig.
- Det fanns ingenting kvar. - Ingenting kvar på ytan Logan.
Basen ligger under jorden.
Är du ok?
- Ja då. - Är du säker?
Hur går det för oss?
Inte bra. Det ser ut som fyra eller fem timmar innan jag kan få upp den i luften igen.
Det var inte det jag menade.
- Jag är bara orolig för Scott. - Jag är orolig för dig.
Det var en liten förevisning av dina krafter där uppe.
- Tydligen räckte det ju inte till. - Kom igen.
Jag älskar honom.
Gör du?
Flickor flirtar med den farliga killen, Logan. Dom tar inte med honom hem.
Dom gifter sig med den gode killen.
Jag kan vara den gode killen.
Logan, den gode killen håller sig i närheten.
Snälla.
- Tvinga mig inte att gör det här. - Göra vadå?
Det här.
Ursäkta mig.
Dom säger att du kan imitera vem som helst, även deras röster.
Även deras röster.
Varför är du inte förklädd hela tiden?
Ser ut som vem som helst?
För att vi inte borde behöva det.
Hör nu...
- Ingen har lämnat ett ärr som du gjorde. - vad vill du ha då, en ursäkt?
Du vet vad jag vill ha.
Men vad vill du ha?
Vad vill du verkligen ha?
Jag vill att du försvinner.
Jesus.
Varför får vi inga uniformer?
Dom är beställda. Borde komma om ett par år.
Vi älskar vad du gjort med ditt hår.
Kom igen, sätt fart.
Dom säger att du är den elake killen.
Är det vad dom säger?
Det var en konstig hjälm. Vad är den till för?
Den där konstiga hjälmen är det enda som skyddar mig från dom riktigt elaka killarna.
Vad heter du?
John.
Vad är ditt riktiga namn, John?
Pyro.
En riktig talang du har där, Pyro.
Jag kan bara manipulera elden.
Jag kan inte skapa den.
Du är en gud bland insekter. Låt aldrig någon säga något annat till dig.
Sir, maskinen är färdig enligt alla specifikationer.
Bra.
Får jag fråga en sak, sir, Varför behåller vi barnen här?
Jag är en vetenskapsman, Sergeant Lyman.
När jag byggt en maskin, Vill jag vara säker på att den fungerar.
Ok, det här är en topografisk karta över dammen. Det här är utloppet.
Ser ni dom här densitetsändringarna i terrängen? Det är hjulspår.
Det är ingången.
Och det här visar tjockleken på isen som täcker marken.
- Det här är den verkliga vattennivån. Om vi går in, så kan Stryker fylla tunneln med vatten.
Kan du teleportera dig in dit?
Jag måste se var jag är på väg, annars kan jag sluta mitt i en vägg.
Jag går.
Jag har en aning av att han vill ha mig levande.
Den som går in i dammen måste vara kapabel att sköta spillvattenmekanismen.
Vad ska du göra då?
Klösa med dina klor?
- Jag tar en chansning. - Men det gör inte jag.
Sir, det kommer någon längs spillvatten tunneln.
- Jag vattenfyller den. - Vänta.
Stryker!
Titta vem som kommer hem.
Rör dig, och du är död.
Det som jag vet bättre än någon annan är mitt eget arbete. Förslut rummet. Skjut den.
Förslut rummet. Flytta er bakåt.
Vi har en metamorph lös. Den kan vara vem som helst.
- Kan du åsidosätta spillvattenmekanismen? - Bara från det rummet.
- Det är därför som dörrarna är så tjocka. - Verkligen?
Hämta några sprängladdningar. Spräng upp dörrarna.
Förstör dom där kamerorna.
Jag är inne.
- Hon är bra. - Du har ingen aning.
Tänt var det här.
Sätt fart.
Hon har öppnat spillvatten dörrarna. Fler mutanter har tagit sig in.
- Hur många? - Vi har förlorat kommunikationsradiorna - elektriska störningar.
Sergeant Lyman, samla dina män och möt mig utanför Cerebro.
Ni, fortsätt. När jag kommer tillbaka vill jag att den här dörren ska vara öppen.
Välkommen, Professorn.
Lämna mig inte ensam. Snälla?
Du kan komma med in.
Hittat den?
En stor del av energin från dammen har blivit styrd till den här kammaren.
- Cerebro. - Där är den.
Kan du stänga av den härifrån?
- Kom. Det är ont om tid. - Inte utan oss.
Min gud. Barnen.
Kurt, kommer du med mig?
- Var är dom? - I en cell en våning ner.
Vi hämtar barnen och möter er vid Cerebro.
Jag ska försöka hitta Scott och professorn.
- Klarar ni er utan oss? - Ja det är lugnt.
Var är Logan?
Han är borta.
Ni. Ta och säkra stället.
Jason.
Det är dags.
Dags att hitta våra vänner.
Är det dags att hitta våra vänner?
Allihop.
Alla mutanter.
Överallt.
- Överallt. - Precis.
- Varenda en av dom? - Ja.
Bra.
Det är dags att slutföra det här.
Gör mig stolt.
Rör dig bara inte.
Döda alla som närmar sig.
Även om det är jag.
Stick! Jag tar hand om honom.
Det här är ett kärleksgräl som vi inte vill bli involverad i, min kära.
Scott!
- Hjälp oss, någon! - Lyssna.
- Hjälp! - Få ut oss härifrån.
- Kimberly? - Storm.
Vi kommer.
Scott, gör inte såhär.
Jean, nej, det är ok. Det är jag.
Jag är ledsen.
- Jag trodde jag förlorat dig. - Oh, Gud.
Jag är så ledsen. Jag kunde se dig, men jag kunde inte stoppa mig själv. Jag försökte.
- Jag älskar dig så mycket. - Jag älskar dig.
- Mitt ben. - Försiktigt.
Någonting är fel.
Min gud.
Har du hittat mutanterna än? Har du hittat allihopa?
Jag försöker. Dom är så många.
Koncentrera dig då.
Det finns ett litet problem med Adamantium.
Om du någonsin lyckas producera dess råa, flytande form,
måste du hålla den flytande.
Hålla den varm.
För att när metallen en gång kallnat, är den oförstörbar.
Men det vet du ju redan.
Jag brukade tro att du var den enda av din sort, Wolverine.
Jag hade fel.
Jävla skit.
Det var det.
- Och var tror du att du är på väg då? - Jag är trött på det här. Jag tar och går in.
John, dom sa åt oss att stanna här.
Gör du alltid som dom sagt?
Hitta alla mutanter. Allihop. Hitta dom.
Hitta alla mutanter. Överallt. Varenda en. Allihop.
Bra. Döda dom.
Koncentration. Koncentrera dig hårdare.
Hitta dom alla nu. Hitta alla mutanter. Koncentrera dig hårdare. Varenda en av dom.
Hitta alla mutanter. Döda dom alla. Hitta allihop av dom. Döda dom.
Cerebro...
Vi är för sent ute.
Eric, skynda dig.
Det var konstigt.
Hur ser det ut därifrån, Charles? Fortfarande kämpande för den goda sidan?
Härifrån, ser det inte ut som om dom spelar med dina regler.
Det kanske är dags att spela med deras regler.
Det har blivit en liten ändring av planerna.
Farväl, Charles.
Det har blivit en liten ändring av planerna.
Hitta dom nu. Fokusera. Hitta dom alla. Människorna. Hitta allihop av dom.
Varenda en.
Hur känns det, dåligt?
- Varför kom du tillbaka? - Du experimenterade med mig. Du tog mitt liv.
Du får det att låta som om Jag stulit något från dig.
Som jag minns det, var det du som frivilligt anmälde dig till experimentet.
Vem är jag?
Du är bara ett misslyckat experiment.
Om du verkligen visste hur ditt förflutna var -
vilken sorts människa du var, arbetet vi gjorde tillsammans...
Människor ändrar sig inte, Wolverine.
Du var ett djur då. Du är ett djur nu.
Jag gav dig bara klor.
Vad fasen är det där?
- Vad är det? - Dammen har spruckit.
Det kommer att läcka in vatten i spillvatten tunneln. Den försöker släppa på trycket.
Det är för sent. Inom ett par minuter kommer vi alla att vara under vatten.
Kom med mig, och jag ska berätta allt du vill veta.
Du kan inte hjälpa dina vänner. Dom är så gott som döda, Wolverine.
Du är en överlevare.
Och har alltid varit det.
Jag som trodde jag var ett djur med klor.
Om vi dör, så ska du dö.
Det blir inga svar på det viset, Wolverine.
Hitta alla människorna, varenda en av dem.
Hitta dom. Hitta alla människor. Döda dom.
- Vad är det här? - Cerebro.
- Jean, är du ok? - Jag mår bra.
Vad händer?
Professorn är fortfarande där inne, med en annan mutant. Han är fångad i en sorts illusion.
Oh, min Gud. Magneto har byggt om Cerebro. Den är inte inställd på mutanter längre.
- Vem är den inställd på då? - Alla andra.
Omöjligt.
- Stanna där. - Nej. Hans hjärna är kopplad till Cerebro.
Öppna den kan döda honom och alla andra som hans hjärna är länkad till.
Vänta. Kurt, Jag vill att du tar med mig in dit.
Vem är den här killen? Vem är du?
Mitt namn är Kurt Wagner, men på cirkusen. ..
Han är en teleporterare.
Jag sa ju. Om jag inte kan se var jag är på väg...
Jag litar på dig.
Tro inte på någonting ni ser där inne.
Fader vår, som är i himmelen, helgad vare ditt namn.
Ske ditt rike, så och på jorden...
som det är i himmelen.
Hallå.
Vad letar du efter?
Professorn, kan du höra mig?
Du måste stoppa Cerebro nu.
Vem pratar du med?
Rör dig inte.
Men hon är ju bara en liten flicka.
Nej, det är hon inte.
Jag har mina ögon på dig.
Mr. Stryker.
Lustigt att vi fortsätter stöta på varandra.
Tro mina ord, det kommer inte hända igen.
Kurt, det börjar bli väldigt kallt härinne.
Jag ska inte gå någonstans.
Vad gör du?
Hitta alla människor. Döda dom. Varenda en av dom.
Fokusera. Hitta alla människor.
Sluta!
Jason.
Han kommer att bli så arg på mig.
Logan, var är du?
Vi måste gå genom spillvatten tunneln.
Ni vill inte gå den vägen. Lita på mig.
Det finns en annan väg ut härifrån.
Helikoptern var precis här.
Jag tar honom.
Det är ok, Rogue. Du kan släppa nu, älskling.
- Stick. Jag klarar mig. - Är du säker?
Vem har alla svaren, Wolverine?
Dom personerna?
Varelsen i dina armar?
Jag tar risken och chansar med honom.
En dag kommer någon att slutföra vad jag startat, Wolverine.
En dag!
Vi måste ta oss till Washington.
Jag är rädd att detta har gått bortom Alkali Sjön.
Jag har honom.
Är du ok?
Nu är jag det.
- Vad är det för fel? - Startraketerna är inte i funktion.
- Se till och fixa det då. - Har någon sett John?
Pyro? Var fan är han då?
Han är med Magneto.
Kom igen.
Oh, nej. Vi har förlorat effekten.
Det finns effekt i bränsle cellerna...
- Storm, vi behöver lite extern kraft. - Jean?
Var är Jean?
Hon är på utsidan.
Vi åker inte. Sänk ner rampen.
Storm, sänk den.
Jag kan inte.
Hon kontrollerar planet.
- Du, ta hit henne, nu. - Hon låter mig inte.
Jävlar.
Jag vet vad jag gör.
- Det här är... ...det enda sättet.
Jean...
Lyssna på mig.
Gör inte det här.
Farväl.
Hon är borta.
Säg inte så. Vi måste tillbaka.
- Hon är borta. - Nej!
Hon är borta.
"Herren är min herde. Jag skall inte vilja."
"Han får mig att ligga ner på den gröna betesmarken."
"Ja, Fast jag går genom dalen av skuggor och av död,
Jag fruktar ingen ondska,
för han är med mig."
"Idag kan jag kasta ett ljus över dom nyliga händelserna från attacken som slutade i detta kontor..."
God morgon. "...till fenomenet som svepte runt jorden, och nästan utrotade våra liv. "
Gillar vi ordet "utrotning"?
God morgon.
- God morgon, Mr. President. - Tack.
Mr. President, vi sänder direkt på fem,
fyra, tre, två...
Mina kära Amerikaner, i dessa tider av motgång har vi bjudits på ett tillfälle.
Ett tillfälle att känna igen ett växande hot inom våran egen population
och ta en unik roll i skapandet av mänskliga händelser.
Förlorade vi just strömmen? Sänder vi fortfarande?
God morgon, Mr. President.
Snälla, ta det lugnt. Vi ska inte skada någon.
Vem är ni?
Vi är mutanter. Mitt namn är Charles Xavier.
- Snälla, sitt ner. - Jag står hellre.
Rogue.
Dom här filerna togs från William Strykers privata kontor.
Hur fick ni tag på dessa?
Låt oss säga att jag känner en liten flicka som kan gå genom väggar.
- Jag har aldrig sett det här. - Jag vet.
- Så då vet du också att jag inte påverkas av hot. - Det här är inget hot. Detta är ett tillfälle.
Det finns krafter i denna värld, Både mutanter och människor, som tror att ett krig är på väg.
Du kommer att se från dessa filer att några redan har försök starta ett.
Och att där varit förluster, förluster från båda sidor.
Mr. President.
Vad du är på väg att berätta för hela världen är sant. Detta är ett tillfälle.
Ett tillfälle att reparera misstagen från det förflutna, eller att arbeta tillsammans för en bättre framtid.
Vi är här för att stanna, Mr. President.
Det är din tur att göra nästa drag.
Vi kommer att titta på.
Mr. President?
Ni vet, även när Jean var en student, så tvivlade hon alltid över sina krafter.
Hon såg alltid till andras bästa.
Känns som om vi på något sätt lämnade kvar henne.
Kunde vi gjort mer för att rädda henne?
I det förflutna, hade hon kanske låtit oss.
Det måste ha funnits en annan väg.
Varför lämnade hon planet?
För att hon gjorde ett val.
Ja, kom in.
Hör här.
Hon gjorde ett val.
Det var du.
Professor?
Är allting ok?
Ja, Jag tror det kommer att bli det.
Säg mig, har någon av er läst en bok av en Engelsk författare vid namn TH White,-
kallad "Den enda och framtida kungen?"
Mutation: Det är nyckeln till vår evolution.
Det är så vi utvecklats från en enkelcellsorganism-
till den dominanta arten på planeten.
Den processen är långsam, normalt tar det årtusenden och åter årtusenden.
Men med ett par miljoner års mellanrum tar evolutionen ett hopp framåt.